Як розв’язати транспортну проблему Ужгорода, пропонувала комісія з безпеки дорожнього руху
Опубліковано: Березень 15, 2007
Питання транспортної завантаженості Ужгорода хвилює і звичайних городян, і спеціалістів ДАІ, і міську владу. В години “пік” пробки стали звичним явищем, а центральною частиною проїхати взагалі проблема. Воно й не дивно: автомобілів щомісяця більшає на 4–5 тисяч, а вулиці в нас європейського зразка – вузенькі, обабіч щільно забудовані, отож і розширювати їх ніяк. Шляхи виходу з такої ситуації минулої п’ятниці шукали на засіданні комісії з безпеки дорожнього руху. Озвучені там пропозиції Державтоінспекції нам прокоментував начальник відділення нагляду за перевезенням небезпечних вантажів та станом доріг обласного УДАІ Олександр Ковальчук.
Він виокремив кілька “больових точок”. По-перше, це перевантаженість автівками центру міста – вул. Волошина, Корзо, набережної та пл. Корятовича. Остання запруджена маршрутними автобусами, і з цим треба щось робити. Набережна ж Незалежності, хоч і вважається пішохідною зоною, однак чимало водіїв не зважають на знаки і спокійнісінько їздять там. Державтоінспекція вважає, що в центральній частині потрібні кардинальні зміни в організації транспортного зв’язку, і пропонує обмеження руху на набережній, запровадження одностороннього руху зі сторони “Червоної ружі” на Корятовича – Фединця – Підградську. Вийде мале кільце. Звільнення і реформування вул. Фединця тут відіграє дуже важливу роль, бо саме на цій вулиці, окрім проїзду, можна буде зробити стоянку, щоб розвантажити пл. Корятовича. Олександр Миколайович наголошує, що це лише проект, але в разі його схвалення міським керівництвом, управлінням архітектури тощо він буде втілюватися в життя – правда, спершу в формі експерименту, щоб ужгородці змогли оцінити зручність такого кроку. А якщо це виправдається, ДАІ планує запропонувати й велике кільце.
Наразі ж проводиться обстеження магістральних вулиць, аби знати, яку реальну картину маємо в місті. Визначається необхідна кількість дорожніх знаків. Ними, до речі, донедавна взагалі невідомо хто мав займатися, і в підсумку за останні роки багато з них зникло чи було пошкоджено. Тепер на обслуговування світлофорних об’єктів і дорожніх знаків з органами місцевого самоврядування укладатиме договори ДП СМЕУ “Ресурси-світлофор”.
Власне, світлофори є другою проблемою, на якій закцентував Олександр Ковальчук. Більшість із них уже давно відслужили свій строк (замість 5—7 років – по 20), не кажучи вже про моральну застарілість, отож постійно перегорають, створюючи незручності ужгородцям. Комісія з безпеки дорож-нього руху запропонувала реконструювати 4 світлофорні об’єкти, зокрема на пл. Кирила і Мефодія та біля “Білочки”. При цьому планується використовувати новітні технології – світодіодні лампи, новий придорожній контролер, управляючі контролери, які утричі подовжують строк експлуатації об’єкта, у стільки ж разів покращують його видимість, та ще й зменшують витрати електроенергії. Правда, обходяться такі сучасні червоно-жовто-зелені “світлячки” дуже дорого: скажімо, світлофор на перехресті Бестужева – Заньковецької, встановлений за спонсорські кошти “Вопака”, потягнув на 90 тисяч гривень. З міського ж бюджету на такі об’єкти в поточному році виділено 125 тис. грн. Небагато, звісно, але розпочинати реконструкцію є з чого.
Проблема в Ужгороді і з парковками – їх не вистачає. “Сільпо”, наприклад, на Швабській побудували, а де зупинитися автомобілям – не передбачили. Отож якщо вантажівка привозить до магазину товар – півдороги (зауважимо, і так неширокої) паралізується. Для Європи з її вузькими вулицями теж характерні ці проблеми (наші пробки порівняно з їхніми – дрібниці), але вони їх намагаються вирішувати: багато об’єктів виносять на околиці міст, обмежують в’їзд вантажного транспорту певними годинами, будують підземні та багатоярусні паркінги. Робитиметься це і в нас: міський голова обіцяє кількаповерхові паркінги за рахунок інвестицій, управління архітектури вимагає від забудовників великих об’єктів, щоб вони передбачали місця для зупинки автівок.
Загалом УДАІ має багато хороших ідей: розширення виїзду з вул. Краснодонців на Гагаріна, 3-смуговий рух на Станційній, впорядкування ряду перехресть і світлофорів тощо, та й реконструкція транспортного мосту давно назріла. Однак усе це коштує великих грошей, котрих, як завжди, не вистачає. Втім, органи місцевої влади підтримують усі конструктивні пропозиції Державтоінспекції, тому спільними зусиллями все поступово має вирішитися.
Ну і, звісно, розмова з працівником ДАІ не обійшлася без скарг на недисциплінованість водіїв та власну обмеженість впливу на них. Вулицями Ужгорода їздить близько 36 тисяч автомобілів, а серед такої армії неодмінно знаходяться недобросовісні типи, котрі паркуються на зелених зонах та тротуарах (“Відомості міліції” навіть стали друкувати фото цих машин у надії, що моральний вплив виявиться ефективнішим за мінімальні штрафи), гасають, не зважаючи на обмежувальні знаки, або й дозволяють собі сісти за кермо нетверезими. 17 гривень штрафу, які зараз до того ж сплачують тільки за рішенням суду (а той може обмежитися й попередженням), мало кого лякають. Потрібні зміни на законодавчому рівні, каже Олександр Ковальчук, “правила гри” на дорозі мають стати жорсткішими, але у Верховній Раді з цим не поспішають. Тим часом тільки за два місяці поточного року в Ужгороді сталося 17 ДТП, в яких 21 людина отримала травми…